Ideje visszatalálni
lelki anyaföldünkre

Grandpierre Atilla az
új CD-ről, a lovas népek zenei
világáról

és a magyar népzene őserejéről

Magyar Nemzet, 2008.
szeptember 25.

■ Kiss
Eszter Veronika

Aranylemez
lett a Vágtázó Csodaszarvas első albuma, a Tiszta
Forrás, ennek ünnepélyes átvételét a
zenekar egybekötötte Végtelen Ázsia! című
új lemezének dedikálásával, amelyet ma
délután ötkor tartanak a MIND-ZENE
Zeneáruházban (Bp. V. Vámház krt. 4.)

Reméli, a Végtelen
Ázsia! megjelenése
történelmi esemény lesz, hiszen a világon
elsőként eleveníti fel a lovas népek
őserejű népzenéjét. De számítottak
arra, hogy már az első albumuk aranylemez lesz? –
kérdeztük Grandpierre Atilla csillagászt, a zenekar
vezetőjét.

-Nem, bár
kezdettől jól fogyott. A VHK többször is hónapokig
szerepelt a MAHASZ Top-40 listáján, mégsem érte az
aranylemezhez szükséges példányszámot.

Jóformán
semmilyen reklám nem kíséri a
tevékenységüket, a koncertek időpontját a
legtöbben szájról-szájra adják. Kikből
áll a bázisuk?

- Közönségünk a lehető
legváltozatosabb. Gyakran megvalósul a
különböző nemzedékek békés
egymás mellett élése: a közönség fele
tombol, fele pedig ül a székeken,
és figyel.

Első,
bemutatkozó koncertjük óta nagyon
kicserélődött a zenekar. Mostanra állandósult a
felállás?

- Be kellett látnom: ahhoz, hogy a Vágtázó
Csodaszarvas egységes csapat legyen, hosszú távon
személycserék szükségesek. Most már két
éve együtt zenél ez a tizenegy jóbarátból
álló közösség, és ez a zenén is
érződik.

Annak
idején azt mondta, „vágtázó” zenekarai
közül a Csodaszarvassal tudja a leginkább kifejezni, amit a
lovas népek zenei világáról érez és
gondol.

-Végre
összeérett egy olyan egységes világ, ami a lovas
népek zenéjét eleveníti fel. Annak idején a Kárpát-medencétől
Koreán át egészen Indiáig közel hatezer
éven keresztül létezett egy egységesen szervezett
műveltség, ezt sokan sztyeppei civilizációnak
nevezik. Bár egyes kutatók úgy tartják, hogy csak ezer
éven keresztül állt fönn, rájöttem, hogy valójában
ötezer évet fog át, és az ókor - Kína,
India, Közép-Ázsia - magaskultúrái
mind ebből születtek, és a magyarság
népcsaládja volt a műveltségteremtő. Ráadásul
lovas népek voltak, és a lovas népek zeneisége,
ritmusvilága különleges, mert a legnagyobb
élmények egyike a szülője, a vágtázás
szédítő és mámoros élménye:
ló hátán röpülni a csillagok alatt olyan
bajtársakkal, akik életre-halálra kitartanak egymás
mellett. Létezik is egy közép-ázsiai
közmondás: „A Paradicsom a
földön a ló hátán, a könyv lapjain
és az asszony ölelő karjai közt található
meg”. Mások szerint az élet két
csúcsélménye a zene és a szerelem. Életünk
csúcsélményei szegényesebbek lettek, mert ma
hiányzik közülük a vágtázás
mámora és a lovas népek zenéje.

Ezt
szeretné megidézni a vágtázó zenekarok zenei
világával?

-Igen. Az
eurázsiai magaskultúrában olyan
elemi erejű ritmikus zenét játszottak, ami nemcsak az
emberiség zenei világörökségének az egyik
legnagyobb kincse, ami ezen a lemezen most fölelevenedik, hanem ez az
elidegenedett emberiség magára találásához
is alapvető. Lelkivilágunk, érzésvilágunk
anyanyelve a népzene. Azt azonban fontos tisztázni, hogy az a
népzene, amit ma ismerünk, már egy modern világba
beilleszkedett, szalonképes, visszafogott, külsődleges
szempontoknak alárendelt népzene. Bartók Béla
forradalmian új népzene-felfogást alakított ki, ami
mindmáig nem kapott kellő figyelmet. Szerinte ugyanis az igazi
népzene minden külső befolyástól mentesen,
megtisztult tudatállapotban születik, születését
egy természeti erő hajtja, a zenei alkotóösztön. Ennek
alapján, értelmezésem szerint az igazi népzene
tehát nem az, ami a köztudatban él. Felfedeztem,
hogy létezik egy másik fajta népzene is, az
őserejű, ami még a sejtjeinkben és az élő világegyetemben
izzó kozmikus érzésfolyammal egybeforrt. Ha ezt
képesek vagyunk feleleveníteni, akkor a hallgatók
újra képesek átélni a sejtjeinket és a világegyetemet
betöltő, örök kozmikus érzésfolyamot,
és ha ezt át tudja élni a magyarság, az
emberiség, akkor képes lesz újjászületni. Csak
akkor lehet az elidegenedést legyőzni.

Ez az ars
poeticájuk?

- Úgy
gondolom, egyetlenegy ember sem lehet boldog, ha érzései nem
állnak összhangban saját sejtjei és a
világegyetem érzésvilágával. Miután a
mi zenénknek éppen ez a lényege, ezért itt a
magyarság, a magyar népzene gyökeres, lényegi
újjászületéséről van szó. Bartók
népzene-felfogásával megkezdődött az
őserejű népzene újjászületése. A táncház-mozgalom,
a világzene népszerűsége, a Nyugaton
„minden idők legjobb etno-punk
zenekara” címet kapott Vágtázó
Halottkémek munkássága és a
Vágtázó Csodaszarvas őserejű
világzenéje ennek a rendkívüli
újjászületésnek állomásai. Azt remélem, történelmi esemény lesz
a Vágtázó Csodaszarvas új lemezének
megjelenése, mert a világon elsőként eleveníti
fel a lovas népek őserejű népzenéjét. Az
ősi népzene a lélek anyanyelve. A magyar lélek a
magyar népzene őserejétől tanulhat meg újra
magyarként érezni. Ideje visszatalálni lelki
anyaföldünkre.